Pozdrav svima!
Puno hvala. Hvala svima. Hvala.
Puno hvala svima! Hvala, hvala, hvala.
Dobro došli. U današnjoj nevjerojatno raznolikoj epizodi:
Neil Armstrong hoda po Mjesecu, neki ljuti biciklisti
i ja bacam sendvič kroz prozor.
Sve to ćete gledati.
Ali prvo, Aston Martin je upravo pustio u prodaju novi auto.
A Richard Hammond će ga recenzirati.
Ovo je novi V8 Vantage.
To nije ružan auto, zar ne?
Nisam siguran sviđa li mi se ova boja. Zvali biste liječnika
da vam urin ima ovakvu boju, ali oblik je zapanjujuć.
Ovo je jedan od onih auta za super zvijezde koje ostavlja ljude u čudu
i svi ga slikaju.
I kao najmanji, najžešći, sportskiji od svih Astona, usto je i brz.
0-100 km/h za 3,5 sekunde.
Neće vas posramiti Carrera 911.
Maksimalna brzina je 313 km/h.
Ali evo u čemu je stvar. Astoni su oduvijek bili predivni i brzi na ravnom,
ali kad pravite sportski auto, to je lakši dio.
Kad zagrebete dublje pod površinu, u područja koja ne vidite,
saznate da su u prošlosti uvijek zaostajali.
Problem je što tvrtka nikada nije imala novca ili ljudstvo poput
Porschea ili Ferrarija i to se osjetilo u njihovim autima.
Nisu imali osjećaj kvalitete izrade ili dizajna kao konkurenti.
To znači da su auto prodavali uglavnom ljudima koji su slušali srce a ne razum.
Zato što vaše srce kaže, Želim Astona, iako vaš um kaže,
Ta vrata se pravilno ne zatvaraju. Ali ovo je 2018.
Dobar izgled i brzina ne znače ništa ako mu dijelovi počnu otpadati.
Ovaj auto ne može biti dobar za voziti "za Aston."
Ne može biti dobro napravljen "za Aston." Mora biti dobar i točka.
Počnimo s unutrašnjosti.
Dio po kojem odmah vidite je li se štedjelo na autu.
Vijesti iznutra su dobre. Sve što vidite posve je novo,
nisu iskorišteni ostaci prošlog modela. I sve ima osjećaj da je dobro složeno
kao što bi i trebalo biti u autu od 121.000 funti.
Pritisnete li prema dolje na elektronskom namještanju visine,
dobit ćete najniži položaj vožnje od bilo kojeg auta u kojem sam ikad bio.
Ne kažem da sam visok čovjek, ali ovo je nisko.
Osjećam se kao da imam sedam godina.
Zatim dolazimo do motora. 4-litreni V8.
Ima dvije turbine i proizvodi 510 KS i...
Dolazi iz Njemačke. Točnije rečeno, iz AMG-ova odjela u Mercedesu.
Zbog toga će se pobornici Brexita zagrcnuti dok piju pivo,
ali gledajte to ovako. Zašto trošiti novac koji nemate
razvijajući prosječan motor kad možete kupiti onaj koji je genijalan?
Uostalom, tu je pločica na kojoj piše da ga je pregledao netko iz Aston Martina.
Vjerojatno da se uvjere da su užurbani
njemački inženjeri odradili sve kako treba.
Ali iako Vantage ima Mercedesova pluća,
inženjeri su se potrudili da pjeva Astonovim glasom.
U AMG-u ovaj motor ne proizvodi ovakav zvuk.
U Mercedesu ima tipičan njemački zvuk, a iz Astona su dodali
malo britanske mješavine.
Znači, zgodan je, brz, melodičan i kvalitetno izrađen.
Sad slijedi pravi ispit, kako se novi Vantage ponaša u zavojima.
Barem na papiru stvari izgledaju obećavajuće.
Izrađen je na potpuno novoj šasiji, kraćoj verzije one koju koristi DB11.
To je ujedno i prvi Aston Martin opremljen elektronskim diferencijalom,
jako skupim, ali jako vrijednim dodatkom.
Da vidimo kako stvari stoje.
Da, funkcionira.
Upravlja svojom snagom.
Ugodio ga je čovjek koji je radio kao stručnjak za ovjes u Lotusu.
I vidi se.
Nevjerojatan je.
Ovaj auto zna što želi biti.
Nema mekog GT moda kao u DB11.
Početna postavka je Sport, a zatim Sport Plus i Track.
To je ono što želim. Ne želim gnjecave postavke.
Ovo je izvanredno.
To je i dalje auto male britanske tvrtke te ima nekoliko problema.
Vidljivost nije najbolja. Za mene je kao da pokušavam
voziti s kraja prepunog dizala. Nema pretinca.
Ne sviđa mi se zvuk žmigavaca. Kao zvuk Casiove klavijature iz 80-ih. Slušajte.
Ima previše alkantare. U redu je dok je novo, ali ako ga kupite rabljenog
bit će kao da koristite tuđu posteljinu.
U moru stvari ovo su samo sitnice.
Cjelokupno gledajući, Vantage je fantastičan.
U prošlosti ste mogli kupiti Astona i voljeti ga,
ali duboko u sebi ste znali da je 911 bolji auto.
S novim Vantageom zaostatak se smanjio do točke na kojoj više nije bitno.
Nije samo briljantan "za Aston Martina".
Briljantan je i točka.
Dobar auto. -To je dobar auto. -Ja mogu vidjeti iz njega. -Stvarno?
Stvarno mogu vidjeti iz njega. Slažem se s tobom da je to briljantan auto.
Ali nešto moram spomenuti. Znaš onu tehnologiju u njemu?
To je iz Mercedesa, ali s prošle generacije.
Ali je i dalje bolje od onoga što je Aston ugrađivao. -Istina.
Bio si iznenađen što ima AMG-ov motor.
Sjeti se Astona V12, godinama koriste njemački motor.
Izrađen je u Njemačkoj. -Da. -To ga čini Nijemcem, zar ne?
Ne, ne. Bitno je gdje je dizajniran i razvijen. -U pravu je.
Ti si mogao isprintati svoju autobiografiju u Njemačkoj,
ali bi svejedno bila turobna jer si je ti osmislio i koncipirao.
Nemam ništa reći na to, May. Ne zamarajmo se što je njemačko, a što ne.
Za razliku od prijašnjeg Vantagea, ovaj nudi više od izgleda.
Puno više. Idemo vidjeti koliko ga brzo
Abbie može provozati po Eboladromu.
Kreće uz malo proklizavanja kotača i mrdanja stražnjeg kraja,
ali Abbie ga drži pod kontrolom dok ulazi u Nije.
Radi s neobičnim i, iskreno, glupim četvrtastim volanom.
I već stižemo do Vaše reklame.
Je li to bio drift sa pogonom na sve kotače? Još jedan!
Žestoko kočenje. Pogledajte kako skreće. Izgleda brzo.
Izgleda živahno dok okretni moment od turba pokušava izbaciti stražnji kraj.
Bila bi u nevolji da vozi po noći zato što su Vantageovi farovi bijedni.
Ali nemam prigovora na brzinu.
Ulazi široko kod Staričine kuće.
Ali uredno prolazi ovuda i kreće prema Trafostanici.
Lagano kočenje, zabacuje ga. Ostalo je još samo Polje ovaca.
Iznenađujuće ne proklizava i prolazi kroz cilj! -Izgleda uzbudljivo.
To je bilo živahno. -Poput starog trkaćeg auta, kreće se posvuda.
Kao u prošlosti. -To je bio dobar krug.
Idemo saznati gdje će završiti na našoj ljestvici. Evo ga.
Potpuno isto vrijeme kao i 911 GT3 RS.
Usto Aston nema ogroman spojler i skelu otraga čime je to još impresivnije.
Jako impresivno. -Zanemarite to. Nije brži od BMW-a M5.
Mislim da to govori da je M5 ozbiljno brz. -Prilično.
Zaboravljaš koliko je brzo. -Zasigurno jest.
Vrijeme je da kupimo paket razgovora
iz prodavaonice rasprave u Ulici razgovora!
Sjećam se toga. -I ja. -Uživao sam u tome.
Volkswagen je predstavio trkaći auto.
Potpuno električni i s pogonom na sve kotače.
Zove se IDR i ovo je njegova slika. Zainteresirala me
tvrdnja da stvara toliku silu u zavoju da vozač može pasti u nesvijest.
Je li to dobra ideja? Auto zbog kojeg vozači padaju u nesvijest?
Ne vjerujem u to. Znam da Kimi Raikkonen padne u nesvijest,
ali to inače bude nakon utrke u hotelskom baru. -To se ne računa.
To je Kimijev problem. -Drugi problem je što se ne
onesvijestiš od lateralne G-sile. G-sila s jedne na drugu stranu nije problem.
Od lateralne G-sile u autu krv ide s jedne na drugu stranu.
Ja sam širok, ali može ići samo ovoliko.
Jedna strana glave ti je mamurna, ali druga strana, kad ulaziš u zavoj,
je posve spremna jer je puna krvi. -Zanimljivo da svaka polovica mozga radi
druge stvari. Na jednoj strani će biti, Želim biti točan i baviti se znanosti,
a na drugoj strani ćeš biti kreativan,
Želim slikati... Algebra... Želim pjevati.
Komentatori uvijek govore, Taj auto stvara silu od 5G kroz taj zavoj,
ali to je lateralnih 5G. -Tako je. -To nije istih 5G kao u borbenom avionu
kad vam se krv spušta iz glave do nogu što je jako dug put
pa vam se glava isprazni i padnete u nesvijest. -Točno.
Navodno je Douglas Bader mogao jače skretati u svom Hurricanu
od drugih pilota jer nije imao noge pa krv nije mogla tamo otići
i ostala je u tijelu. -Nisam to znao. -Navodno je tako bilo.
Znači li to da je dobio veliku erekciju?
Jer mu je sva... To je znanost, medicinska znanost! -U pravu je.
Sva krv mu je tamo otišla.
Za vrijeme Bitke za Britaniju zvali su ga Douglas Erekcija.
Upravljačka palica mi ne radi! Ups, uhvatio sam krivu. -Volim zračne borbe.
Možemo nastaviti. Sigurno ste se pitali zašto nismo predstavili
Rolls-Royce Cullinan, novi super luksuzni SUV, u ovoj emisiji.
To je zbog toga što su iz Rolls-Royca bili neodlučni trebaju li nam
ga posuditi zato što su bili zabrinuti da bi ga mogli nazvati ružnim.
Zašto bi to pomislili? -Zato što su ga vidjeli?
Imamo sliku Cullinana. Evo ga.
Da. -Oprosti. -Jako zanimljiv auto.
Uopće ne sumnjam da je izvanredan za voziti ga i voziti se u njemu.
Ali odvratan je za vidjeti. To je glavna stvar. -Razmišljao sam o tome.
Možda ga želite voziti ili posjedovati. Ali jednom ćete morati izaći iz kuće
i doći do njega i vidjet ćete ga. Zanimalo me možete li iskopati tunel
iz podruma ravno ispod auta? -Onda ga ne bi morao gledati. -Točno.
Ali bi morao izrezati rupu u podu Rolls-Royca da uđeš,
a to nitko neće napraviti. -Što ako opremite Cullinan s...
Znate za ono magično staklo kroz koje može vidjeti pod određenim kutem,
ali pod drugim bude zamućeno. -Neće uspjeti. -Kako znaš?
Zato što sam to imao u kupaonici u stanu u Londonu.
Šest godina sam se tuširao pored prozora.
Detaljno sam čistio moje gospodsko područje, ponekad dosta brzo.
I...
Ne izmišljam. Tlo je šest katova niže.
Pomislio sam, Ja to ne mogu vidjeti pa nitko ni mene ne može vidjeti.
Ali prijatelj mi je neki dan rekao da me se može vidjeti s ulice.
O, moj Bože! -Ozbiljno. -Ali ti ne vidiš van kad si pod tušem? -Ne.
Graditelji su pogrešno postavili prozor.
Sigurno. -Mislim da te graditelj očekivao.
Mislim da jedini odgovor za Rolls- Royce... -Čekaj. Je li mobitel ondje?
Ne, imao si moždani. Opet. -Siguran sam da sam čuo mobitel. Čekajte.
To je moj alarm za školu, oprostite. -To si bila ti? -Moj školski alarm.
Oprostite. -Kakav alarm? -Školski alarm da pokupim djecu iz škole.
Ti si grozan roditelj!
Dame i gospodo, umjetnost pravog odgoja je tu.
Prijavit ću te Socijalnoj službi.
Koliko su stara tvoja djeca? -11... -Zaboga!
Još uvijek se nije pomaknula. Bit će dobro. -11, 9, 8 i tri.
Nije me toliko zanimalo.
Ustanovili smo da nisu u 30-im.
U međuvremenu... -Da. -Mislim da jednosmjerno staklo neće funkcionirati.
Mislim da je jedina nada Rolls-Roycea s novim autom da će pronaći
puno bogataša bez imalo ukusa.
To im je jedina šansa. -Pitam se gdje će naći takve ljude.
U Cheshiru. -Da. -Dubai. -Solihull, Monaco, Moskva.
Beverly Hills. Prodat će ih na milijune. -Hoće. -Ogroman pogodak.
Čovjek iz Nottinghama gradi kuću i planerima je rekao da je
veliko prazno područje vani služi kao mjesto za
slijetanje samovoznog električnog letećeg auta.
To mi zvuči kao mjesto za slijetanje helikoptera.
Tako je, zvuči poput toga.
Osim ako ne planira sletjeti u ovome, novi Aston Martin leteći auto.
Izgleda jako cool. -Hammonde, to nije leteći auto nego samo nacrt
nečega što nikad neće postojati. Neće.
Ali netko je napravio pravi leteći auto. Imam sliku.
Baš praktično. -Prilično turobno izgleda. -To ne možeš voziti po cesti.
Odeš s njim u grad i netko ti udari krilo i više ne možeš letjeti.
Nitko ne leti u savijenom avionu. -Točno.
Kad će ljudima ući u glavu da su leteći auti zapravo avioni?
Zato što, ako vam auto leti, zašto bi ga igdje vozili? Nema smisla.
Ili još gore. Vozite to i ne osjećate se nesigurno na cesti M25
i čujete da je ispred vas zastoj. Pomislite,
Spusti ću krila, ubrzat ću na 190, 240 km/h,
a policija će pitati koga vraga radim. -Ispitat će vas.
Treba vam pilotska dozvola za upravljanje njime. To traje mjesecima.
I onda moraš naučiti pričati kao vas dva bedaka.
Ne, moraš naučiti komunicirati u zraku.
Da, ali vas dvojica ne govorite engleski kad poletite.
Postoji jezik kojim brzo i jasno prenosiš informacije.
Zašto nemate vlastitu abecedu za to? Jeste li prošli kroz alfa vektor
na trećem prilazu do četvrtog LH? Morao sam ići do tornja i reći...
To je kontrolirani zračni prostor! -Bio sam Šalica Papir Slika Oscar.
Zašto morate imati riječ za slovo?
Da možeš znati o kojem je slovu riječ jer P i B na lošem radiju zvuči isto.
Zato ga cijelo vrijeme zoveš? -Da. Točno zato tako da bude jasno.
Novi izvještaj kaže da su Škoti najbolji vozači na svijetu.
Kad bolje razmislite, imali su Jima Clarka, Jackiea Stewarta,
Davida Coultharda, Franchittija, Allana McNisha... Što?
Ne najbolji u tom smislu, misle da su najsigurniji na svijetu.
Najsigurniji vozači nisu najbolji. -Jesu na neki način. -Nisu.
Da je to istina ja bih bio bolji vozač od Jackiea Stewarta
jer sam imao manje nesreća. Ali nisam bolji, zar ne? -Nipošto nisi.
Točno. -Žele reći da 51% škotskih vozača
nikad nije sudjelovalo u nesreći. 51%. -To i nije dobro.
To znači da je 49% Škota sudjelovalo u nesreći. To je gotovo polovica.
Ali "nikada" je velika riječ.
Tko od vas nikada nije imao nesreću?
Nikada? Koliko dugo voziš? -Mjesec dana.
Svaka čast! -Ide joj dobro. -Eto ga.
Nastavi tako. Samo tako.
To je bolje od tebe. -Dobar rekord.
Ja sam izdržao 36 sati prije nego sam izletio s ceste i razbio auto.
Gotovi smo s tim. To nije završilo kako sam se nadao.
To je kraj Ulice razgovora. -Da. -Puno hvala.
Lijepo.
Ove godine je 50. obljetnica slijetanja na Mjesec.
Mislio sam da bi se trebali slavljenički podsjetiti tog povijesnog događaja.
James, ovo nije Grand Tour onoga što je u tvojoj glavi.
Svjestan si toga? -Obećavam da će biti auta u ovoj reportaži.
Naposljetku.
Vjerujem da se ova nacija treba obvezati postići cilj prije kraja desetljeća
slijetanja na Mjesec i sigurnog vraćanja na Zemlju.
Kad je predsjednik Kennedy održao taj govor pred Kongresom 1961. godine,
zadao je NASA-inim znanstvenicima ogromnu glavobolju.
Pokušat ću vam predočiti veličinu te glavobolje.
Kad je Kennedy izrekao te riječi, cijelo američko iskustvo u svemiru
bio je jedan 15-minutni suborbitalni let
koji je dosegao visinu od samo 186 km iznad Zemlje.
U usporedbi, udaljenost Zemlje do Mjeseca je 384.400 km
i nije postojala dovoljno snažna raketa da odveze astronaute ondje.
Čak da su i stigli tamo, postojao je veliki izazov kako ih vratiti kući.
Zamislimo da je ova košarkaška lopta Zemlja,
a Mjesec predstavlja bejzbolska loptica udaljena 7 m. Eno je tamo.
Sva dotadašnja istraživanja svemira,
Mercury kapsule, sovjetske misije dogodile su se na ovoj udaljenosti.
Debljina ovog papira predstavlja koridor kojim bi astronauti trebali letjeti
kako bi sigurno stigli kući. Za to vam treba nekakvo računalo za navođenje.
Problem je bila veličina i primitivnost tadašnjih računala
da su bila smještena u vlastitim zgradama. Predsjednik je želio
sve to napraviti u tom desetljeću. Ljudi su mislili da je lud.
Usprkos tome, mozgovi u NASA-i naporno su radili
i kroz 1960-e razvijali i testirali rakete i tehnologiju potrebnu
za obavljanje tog monumentalnog zadatka.
Međutim, sami strojevi nisu bili dovoljni.
Jednako bitni za uspjeh svemirskog programa bili su astronauti.
Ti ljudi su bili slični. Piloti borbenih aviona i testni piloti
i bili su upoznati s letenjem pri velikim brzinama.
Stoga, i obećao sam da će biti auta, kad je bilo riječ o vožnji na Zemlji,
postojao je jedan auto koji im je bio draži od drugih.
Corvetta. Glavni američki sportski auto.
Velika ljubav između američkih astronauta i Corvette počela je
s Alanom Shepardom, prvim Amerikancem u svemiru 1961. godine.
Nakon sigurnog povratka na Zemlju iz GM-a su mu poklonili Corvettu
kao neku vrstu medalje za državnu službu.
Međutim, iako su Sheparda smatrali dostojnim
dobrodošlice američke javnosti,
NASA je na astronaute gledala kao na vladine zaposlenike
i kao takvi, oni ne smiju primati poklone.
Stoga je poduzetan Corvettin trgovac pored svemirskog
centra Cape Kennedy u Floridi došao na lukavu ideju.
Ponudio je astronautima poseban ugovor po kojem
mogu iznajmiti Corvettu za enormnu svotu od jednog dolara.
Sad se NASA nije mogla žaliti na to. Tehnički, auti nisu bili besplatni,
plaćali su za njih. Astronauti su poludjeli za njima.
Gus Grissom, drugi Amerikanac u svemiru, posjedovao je jedan.
Kao i Gordon Cooper, čovjek koji je bio toliko kul
da je zaspao na lansirnoj rampi čekajući polijetanje.
Jim Lovell, heroj nesretne, Hustone, imamo problem, Apollo 13 misije.
I on je vozio Corvettu. Praktički, u 60-im i 70-im
Cape Kennedy i okolne ceste bile su preplavljene
astronautima koji voze Corvette za jedan dolar.
Sveto trojstvo Shepard, Cooper i Grissom bili su pravi oktanoljupci.
Dobra vijest za njih je bila da je Svemirski centar Kennedy
iskrižan lijepi, širokim, ravnim cestama
preko kojih su NASA-ini inženjeri premještali stvari, primjerice rakete.
To je značilo, što se tiče njih trojice, da su u raju.
Znali su dolaziti na ovakva mjesta nakon posla i žestoko se utrkivati.
Zatim su ih modificirali i još se utrkivali.
Gordo Cooper je navodno modificirao svoj auto da je mogao voziti 290 km/h.
On i Gus Grissom su znali odlaziti biti mehaničari trkaćoj
ekipi ako su imali slobodan vikend. Oni su voljeli aute.
Zatim je tu bio astronaut John Glenn,
prvi Amerikanac koji je kružio oko Zemlje.
I kao testni pilot, prvi čovjek koji je preletio
američki kontinent nadzvučnom brzinom.
Očito je to bio čovjek kojem nije bio problem stisnuti gas.
Međutim, auto koji je vozio nije bio sportski kao Corvetta.
Da, John Glenn, rekorder u nadzvučnim letovima
i prvi Amerikanac koji je kružio oko Zemlje vozio je ovo.
Zove se Prinz.
Proizvodio ga je odavno mrtav njemački proizvođač auta NSU
i to je sićušni ekonomični auto.
Ima motor malo manji od 600 kubika, 2 cilindra.
0-100 km/h? 35 sekundi.
Ali Glenna nije brinuo usporeni ritam. Živio je izvan grada,
imao je dalek put do Capea Kennedyja i želio je auto koji malo troši.
Stisnut ću gas da vidim što može.
Evo što može. Čovječe!
Pročitao sam izvještaje astronauta kakva su uistinu lansiranja raketa.
Puno buke, puno lupanja i puno udaranja.
John Glenn je bio spreman za to.
Do 1969., taman unutar Kennedyjevog roka,
NASA je bila spremna za slijetanje čovjeka na Mjesec.
Odabrani astronauti bili su Buzz Aldrin, koji je vozio Corvettu,
Neil Armstrong, koji je vozio Corvettu
i Mike Collins koji je vozio Bubu.
Vjerojatno su ga zato ostavili u komandnom
modulu i nisu mu dopustili da hoda po Mjesecu.
Raketa koja ih je vodila tamo, Saturn V, bila je
i ostaje jedan od najkompleksnijih strojeva ikad izgrađenih.
Izgrađena je od 3 milijuna komponenata i sve ih je dostavio,
kao što su se astronauti znali šaliti, najjeftiniji ponuđač.
Bila je visoka kao 30-katnica.
Započinje slijed paljenja. Šest, pet, četiri,
tri, dva, jedan, nula.
Svi motori rade. Polijetanje. Imamo polijetanje. 32 min nakon punog sata.
Apollo 11 polijeće.
Pri polijetanju ovih pet motora proizvodi 3400 tona potiska.
Tijekom prve faze izgaranja raketa je proizvela dovoljno
snage za napajanje cijelog New Yorka 75 minuta.
Gorivo izgara brzinom od 20 tona u sekundi
i samo dvije i pol minute nakon polijetanja gotovo sve je potrošeno.
Ostalo je taman dovoljno da tri astronauta
odvede do Mjeseca i sigurno vrati na Zemlju.
Iako je 411.000 najbistrijih američkih umova bilo uključeno
u ovaj rizičan pothvat slanja tri čovjeka na Mjesec
i sigurnog vraćanja na Zemlju, ipak su bili ograničeni ondašnjom tehnologijom.
Ako vozite Ford Fiestu, sustav upravljanja motorom vašeg auta
ima 10.000 puta veću procesorsku snagu nego što su oni imali.
Orao zove Houston, čujemo vas. Čujete li? Prijem. -Jasno i glasno.
Kad su astronauti napokon prišli površini Mjeseca,
slijetanje nije prošlo bez drame.
Kontrolori leta, počinjem slijetati. -Mjesto slijetanja je bilo puno kratera.
Houstone, možete krenuti slijetati. -Amstrong je bio prisiljen
upravljati ručno i tražiti drugo mjesto za slijetanje.
Četiri naprijed, malo udesno. -Zaustavi motore.
Upravljanje modovima na automatski. Isključi kontrolu za slijetanje.
Razumijemo, Orao. -Houstone, ovdje Baza mira.
Orao je sletio.
Kad su naposljetku sletjeli ostalo im je samo 20 sekundi goriva.
Ali nebitno, bili su na Mjesecu.
Ovo je mali korak za čovjeka...
...a velik za čovječanstvo.
Na Zemlji heroje su dočekali dobrodošlicom.
Nakon što se vratio kući, Armstrong, kao i mnogi drugi astronauti,
zamijenio je sjedalo svemirske letjelice za sjedalo Corvette.
Kad kažem Corvetta, mislim na ovu Corvettu.
Ova. Ova je bila njegova.
Ajme.
Dolazim do piste za svemirsku letjelicu. Duga je 5 km.
Ovo su ogromni tragovi guma svemirske letjelice.
Ali ovo je Corvetta Neila Armstronga!
Njegove ruke su bile tu. Ovako je gledao pokazivače.
Dodirivao je ovo. Neil Armstrong!
Prva osoba koja je kročila na drugo mjesto osim Zemlje.
Gotovo četvrtina svjetskog stanovništva gledala ga je uživo.
Kad je vlasnik ovog auta shvatio što je pronašao,
odlučio ga je ne restaurirati. Ostavio ga je u prvobitnom stanju.
Samo ga je sredio da bude u voznom stanju.
Nije ga prebojio i mijenjao dijelove. U ovakvom stanju ga je pronašao.
Na haubi je patina. Na vratima je oguljena boja. Sve je pravo!
Bok, brojaču okretaja. Neil Amstrong te gledao, zar ne?
Mislim da Huey dolazi.
Eno g. Hueyja, diže uspomene.
To su dva zvuka 60-tih. To i govor Neila Amstronga s Mjeseca.
Chevrolet Corvetta Neila Armstronga.
Oduševljen sam.
Kakva čast.
Može poletjeti i sletjeti šest puta na toj pisti. Bez problema. -Svaka čast.
Hvala. -Čekaj.
Što je pošlo po zlu s astronautima? -Više ne idu na Mjesec.
Ne, ne, prije su bili bogovi rocka. Ako bolje razmislite,
vozili su Corvette u grad, naroljali se,
pokupili klamidiju i sljedećeg jutra bi vozili borbeni avion naglavačke.
Nedavno sam upoznao astronauta koji je prvi pristao svemirskom letjelicom
na svemirsku postaju i na intervju je došao s kestenastom Toyotom Camry.
I imao je polo majicu zataknutu u hlače.
Koja je poanta u vezi polo majice? -Poanta je jednostavna.
Pogledajte slike sa svemirske postaje. Pratim je na Instagramu. Pogledajte.
Žao mi je, ali izgledaju kao ljudi koji vode tvrtku za iznajmljivanje
prijenosnih WC-a. Ako idete na audiciju u NASA-u
i ne dođete na parking driftajući Corvettom, nećete dobiti posao.
Trebaju izbaciti matematiku iz svemirskog programa i zamijeniti
je s kitnjastosti. -Vjerojatno ti treba malo matematike.
Ne treba, bitno je samo da su smiješni. -Ne, misliš na dječje zabavljače.
Ne astronaute. -Buzz Aldrin, kitnjast čovjek, nosio je takve košulje.
Upoznao sam ga, nosio je izvrsnu košulju. -Jedna od mojih omiljenih
priča o Buzzu Aldrinu, drugom čovjeku na Mjesecu, spomenuo si ga u snimci.
Intervjuirali su ga nekoliko godina nakon slijetanja na Mjesec.
Tamo je bio mladi, nervozni reporter u intervjuu uživo.
Idemo uživo, a redatelj odbrojava, Pet, četiri...
Kad je došao do tri, Buzz Aldrin mu je rekao, Ne pitaj me ništa o Mjesecu.
To je sve što imam! -Nemam drugih pitanja. Doslovno ništa!
Dosta o svemiru. Želim nastaviti dalje. Neki dan sam došao u ured
i rekao njima dvojici da Citroen C3 Aircross koji sam vozio je jako dobar.
Oni su rekli da nije. -Zato što nije. -Jest.
Odlučio sam to dokazati radeći vrlo temeljiti test
gdje ćemo istražiti sve stvari koje su bitne u ovakvom autu.
Hoće li to biti jedna od onih glupih reportaža gdje radiš lude
testove kako bi otkrio može li auto biti brži od sebe? -Ne.
Ovo je auto o kojem pričamo. Kompakt s prednjim pogonom i pet sjedala.
Cijena kreće od 14.720 funti i izgleda pomalo otkačeno
s narančastim nijansama posvuda.
Lako je vidjeti van zato što su prozori načinjeni od stakla.
I sve kontrole su pri ruci jer se nalaze na upravljačkoj ploči ili na volanu,
a ne ispod tepiha u prtljažniku.
Možda se pitate zbog čega je tako poseban.
Da bi to saznao, odlučio sam podijeliti test u segmente
tako da dobijemo odgovore na sva važna pitanja.
Je li brži od sebe?
Da bi to saznali, došli smo na nagnuti oval Millbrook u Bedfordshire.
Iz Citroena kažu zato što je ovaj mali 1,2-litreni trocilindraš
u ovoj verziji Aircrossa opremljen turbom,
da proizvodi 128 KS.
Sad je vrijeme da vidimo što to znači u pogledu maksimalne brzine.
Idemo.
Očigledno ne možete ići jednako brzo na nagnutoj stazi kao na ravnoj.
Planirao sam pitati Jamesa Maya zašto je tako,
ali bojao sam se da bi mi mogao to reći pa ga nisam pitao.
To je 160 km/h. Prebacujem se u petu traku, traku terora.
183 km/h. Mislim da je to to.
Maksimalna brzina je... 184 km/h. Ne. Mali auto ima toga još za dati.
Mislim da smo ustanovili da maksimalna brzina ovog auta na ovalu Millbrook
je 184 km/h. To je za praktičan, povišen, obiteljski SUV
koji troši 5,6 litara na 100 km normalne vožnje prilično dobro.
Ali može li bolje?
Približio sam se stražnjem kraju Bentley Bentayge.
To je auto s maksimalnom brzinom od 290 km/h.
On radi rupu u zraku za mene, a ja se vozim u vakuumu.
To bi trebalo značiti da ću voziti brži. Da vidimo.
To je bilo 184 km/h lako. 186 km/h.
187 km/h.
Usto trošim manje goriva pa je to dobro za okoliš.
190 km/h, 192 km/h.
194 km/h, leti!
195 km/h, 197 km/h!
Dokazujemo da Citroen C3 Aircross može ići brže nego što je predviđeno.
198 km/h! Zaboga, kao da sam u Bluebirdu!
Jedino me brine što sam vidio svraku, a danas je petak 13.
Povući ću se iz ove opasne situacije.
Je li lagan za parkirati?
Ako je prostor manji od Aircrossa, onda je odgovor ne.
Ali ako je prostor veći, onda je odgovor da.
Kad smo to riješili, vrijeme je za jedan od najvažnijih testova za ovaj auto.
Može li povući brod od 13.000 tona?
Kako bih to saznao, došao sam na dokove u Southamptonu
gdje su me očito prisilili nositi kacigu u slučaju da mi brod padne na glavu.
Kao što vidite, autić je užem pričvršćen na ogromni teretni brod.
Upravo sam primijetio da ima lice. To je Boaty McBoatface!
Izazov koji sam smislio je da vidim može li C3 od jedne tone
povući 13.000 tonski brod na udaljenost 25 metara.
Trebao bih objasniti da moji kolege May i Hammond misle da je ovo glup test.
Kažu da Aircross razvija samo 151 Nm okretnog momenta
i da to nije dovoljno ni da povuče dijete srednje veličine.
Ja se ne slažem s tim.
Učinimo to!
Kriste, to uže je jako elastično!
Zašto ide unatrag?
Ovo je pomalo zabrinjavajuće.
Brod ide unatrag!
Gledajte. Brod ide unatrag.
Situacija je loša.
Nakon što smo ponovno zakvačili uže, zanimalo me što je pošlo po zlu.
Je li krenuo u rikverc iz šale?
Kapetan je Grk. Mi nismo Nijemci.
Mi vam nismo uništili ekonomiju.
Nakon što smo ponovno zakvačili uže, ponovili smo test. Idemo.
Proklizuje kvačilo.
To je bilo kvačilo.
Isključivanje kontrole proklizavanja, to je jedino rješenje.
Čekaj. Mislim da se brod kreće.
Mislim da idemo sve dalje svaki put kad ga povučem.
Hajde, brodići! Pokreni se, zlobni brode!
Malo ću mrdati lijevo-desno.
Kakav je ovo stroj!
Moć i snaga Citroena.
To...
To Boaty McBoatface priznaje poraz.
Kad smo to riješili, bilo je vrijeme za provjerimo praktičnost C3.
Je li dovoljno velik za djecu Angeline Jolie?
Ovo nisu prava Angelinina djeca, ova su mnogo jeftinija.
Da čujemo vaša imena. Ti si? -Karton. -Karton.
Zadovoljan kupac. -Zadovoljan kupac. -Koza. -Koza?
Iščašeni lakat. -Iščašeni lakat. Oprosti?
Je li to dobro? Ne želim pogrešno izgovoriti. A ti si?
Vauxhall. -Vauxhall. Dobro, idemo.
Da vidimo koliko vas stane u Citroen.
Gdje je moj pojas? -Čekaj, Vauxhall ima problem. Što je, Vauxhall?
Nema pojasa. -Tu je pojas. -Nije! -Vauxhall, ne, ne,
mora postojati pojas. Evo ga. Ovdje negdje je. Moraš ga pronaći.
Tko će voziti auto? -Vjerojatno tvoja mama.
Tvoj tata je ostao kod kuće s Francuskinjom. -Moj tata je u Americi.
Tvoj tata je Brad Pitt. Ne tvoj pravi tata, kupili su te na nekoj tržnici.
Pronašao sam ga, pogledaj. -To je čudno. -Hajde, Vauxhall, pravilno sjedni.
Svi su unutra. Bojim se da nema mjesta za vas dvojicu.
Ispali ste. -Mogu li sjediti u prtljažniku? -U prtljažniku?
Ne jer ako vaša mama ode u trgovinu ili Afriku i kupi dijete s invaliditetom,
gdje će staviti invalidska kolica?
Je li prtljažnik dovoljno velik za konja?
Moram priznati da sam iznenađen. Mislio sam da su konji veći od ovoga.
Da vidimo hoćeš li ti stati unutra.
Hajde, dođi, dođi. Popni se.
O, da. Iz Citroena kažu da ovaj auto ima
najveći prtljažnik u klasi.
Hoće li biti dobar za francusku policiju?
Da bismo odgovorili na to pitanje došli smo u Francusku
gdje je naoružana pljačka bila u tijeku.
Engleski lopovi s groznim licima trenutno bježe
u crvenoj De Tomaso Panteri GTS iz 1972.
Da, vidio sam ih, pet po pet. -Da.
Prijem.
U redu.
Učinimo to!
Širom svijeta policija uglavnom ima prilično dobre aute.
Amerikanci imaju Crown Victorije, Nijemci BMW-ove, Talijani Alfe.
Ali Francuska je oduvijek bila pomalo slobodna za pljačkanje
zato što ste znali da će vas jedino ganjati inspektor Clouseau
u dizelskom Renault Meganeu. E pa danas neće.
Zato što vozim Aircross i imam brkove.
Da bi mi život bio malo teži, lopovska Pantera nije bila standardna.
Imala je potpuno aluminijski 7-litarski V8
koji proizvodi 550 KS.
Četiri puta više od mog auta.
Uskoro sam ih sustigao.
Ali kako bih ih prestigao, odlučio sam koristiti prečac.
Bager. Upotrijebi vještinu.
Vještina iskorištena.
Nemam potrebu usporavati jer imam povišeni ovjes.
Hajde, uporni Citroenčiću!
To ne možete napraviti u De Tomasu.
Gdje je? Gdje je?
Čujem ga. Poput Australca je. Čuješ ga prije nego ga vidiš.
Presjeći ću mu put.
Imam ga!
Englezi s groznim licima su pobjegli.
Znam gdje idu i znam da ću tamo doći prvi.
Zaboga. Kvragu!
Eno ga!
Da ovo nije tako ozbiljno bilo bi jako smiješno.
Ultimativni auto negativaca, De Tomaso Pantera.
Čak ima argentinsku zastavu na znaku.
Upotrijebi vještinu!
Vještina u... Vještina nije uspješno iskorištena. Oprostite, moja greška.
O, ne, ide desno!
Mislim da sam udario jedan. Jesam li? O, ne.
U redu je, sad sam ih sve pregazio.
Hajde, vrati se u potjeru, čovječe! Osveta!
Malo je neravno. Eno auta!
Počelo se činiti da unatoč mojim naporima neću moći uhvatiti Panteru.
Ali onda, kad se sve činilo izgubljenim, Citroen je odigrao svoj adut
i nije se pokvario. Dok se Pantera prema očekivanju pokvarila.
Izvoli, sinko.
O, Bože! Koristi boju za kosu!
Vrijeme je za finalni test, veliki.
Odgovor na pitanje koje mi postavljaju 5-6 puta dnevno.
Može li tuniski general njime napasti Italiju?
Italija je država teška za napasti zato što je s tri strane okružena morem,
a na četvrtoj strani s planinama.
Ovim planinama.
Alpama. Ali 218. prije Krista,
tuniski general Hannibal prešao je te planine
koristeći slonove koji su mu nosili opremu.
Ja želim saznati je li mogao koristiti Aircross umjesto njih.
Očigledno Aircross nije bio izmišljen 200 godina prije malog Isusa,
ali da jest, bi li ga mogao koristiti?
Znamo da je Citroen moćan i pun okretnog momenta.
Ali na ovakvom poslu je jedino bitna trakcija.
A tu dolazi do izražaja ovaj prekidač.
Uključuje sustav kontrole držanja. To zvuči kao smicalica, ali nije.
Prošle zime Britaniju je pogodilo nevrijeme pod imenom Zvijer s istoka.
Sve je stalo i ništa se nije micalo osim mene u Aircrossu.
Doslovno nisam mogao vjerovati. Prebacio sam ga u snježni način
rada i prolazio je kroz nanose visine do kvaka na vratima.
Da vidimo može li izvesti isti trik ovdje
kad ponestane staze i teren postane teži.
Pogledajte malog Citroena kako grebe.
Nijedan slon ovo ne bi mogao. Letim prema naprijed.
Bog zna kakve vradžbine računala koriste
kako bih se i dalje uspinjao, ali djeluje.
Ovdje ide nizbrdo. Uključujem kontrolu spuštanja.
Sklonite nogu s kvačila i kočnice.
Čujete kako ABS sustav radi, drži me pod kontrolom,
sprječava stražnji kraj da pobjegne, sprječava ubrzavanje.
Baš pametno u ovako malom autu!
Ali kako se uspon nastavio, penjanje je postalo jako teško.
Ne, ne.
Samo da prebacim u mod za blato.
Idemo. Tako treba. Hajde, autiću, hajde, autiću.
To što čujete su nosači motora, no dobre vijesti su da je motor još uvijek tu.
Navigacija je pokazivala da je Italija udaljena
samo 3,2 km pa sam pronašao drugi put.
Prošao sam 2000 metara nadmorske visine.
Kriste, ako padnem preko ruba...
Napokon sam vidio granicu.
Hajde, mali Aircrossu!
Tako treba, pametan auto!
Stigli smo. Brži od sebe na testnoj stazi.
Dovoljno jak da povuče brod. Dovoljno velik za cijelu obitelj Jolie i konja.
I bolji je u invaziji na Italiju od slona.
Kakav auto. -Stvarno?
Kakav stroj. Živahan autić. Nevjerojatno.
Je li ti dobro? Mislim, u glavi. -Kako to misliš?
Ništa nismo naučili. -Naučili ste da se može popeti na vrh planine
iako nema 4x4 pogon. -Što je sa stvarima koje su bitne ljudima
koji kupuju takve aute? Kakav je prtljažnik, unutrašnjost?
Testirao sam prtljažnik! -Dobro, sigurnost, osiguranje i takve stvari.
To je malo dosadno. -Stvarno očekuješ da povjerujemo da mali francuski kompakt
može uhvatiti nabrijanu De Tomaso Panteru na planinskoj cesti?
Tvoje mišljenje. Možda se sjećate Jamesa Bonda, Goldeneye.
U svom Astonu DB5 ganja Ferrari 355 i sustigao ga je.
U drugom Bondovom filmu po imenu... Količina kaše ili tako nešto.
On vozi Aston DBS, a talijanska policija dizelske Alfe 159
i prate ga bez problema. -Shvaćaš da to nije dokumentarac?
U filmu Hrid su se utrkivali Hummer i Ferrari.
Možemo li pokušati izvući neke korisne informacije iz ovoga? -Nema potrebe.
Nije li taj Citroen praktički isti auto kao Vauxhall Crossland?
Jest. -Da, u pravu si. Bi li primjerice kupio takav auto?
Vauxhall nema sustav kontrole držanja pa nije bolji od slona.
Test sa slonom nije relevantan.
Je li Vauxhall... Koliko je lako usisati unutrašnjost?
Znao sam da ćeš to spomenuti. Odvezao sam Vauxhall čovjeku
koji se razumije u usisavanje, a to je sir Dyson.
Možete li ono usisati?
Je li dobar? -Genijalan. -Stvarno? -Veoma je lako.
Sir James Dyson. Odradio je veoma važan test.
To je stvarno bio James Dyson. -Samo malo. -Što?
Sir James Dyson razvija novu bateriju s krutim elektrolitom.
Radi na budućnosti globalnog osobnog prijevoza.
A ti si potratio čitavo njegovo popodne
kako bi usisavao unutrašnjost Vauxhalla. -Da.
Doslovno si ubrzao kraj svijeta. -Da.
S tim groznim razočarenjem vrijeme je za kraj. Hvala što ste gledali.
Vidimo se sljedeći put. Zbogom.
Preveo: x200sx